PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Viděla jsem horor, kde jedné holce řekli, ať jde za světlem.
Nakonec to dopadlo špatně pro všechny.
Nikdy jsem se nebála tmy.
Jsem spíš noční tvor.
POLICEJNÍ PÁSKA ZÁKAZ VSTUPU
Mohlo by se mi snad ve tmě stát něco, co se mi ještě nestalo za světla?
Co? Někdo zatkne mámu?
To znám.
Vykopne mě z bytu? To znám.
Ukradne mi batoh? Jen do toho.
Čekám v přítmí. Jsem připravená.
Těžko mě něco překvapí.
Přidej! Máme šanci tu mrchu vytlačit ze silnice.
- Přidej! - Netlač mi na nohu.
Pusť mě. Všechny nás zabiješ. Nech toho.
Běž na to. Dělej. Jeď už!
Jezdíš jak stará paní. Jeď!
Abys věděla, řídím jak chlap. Jak mladej chlap. Protože jsem mladík.
Jeď už. Skoncuj s tím.
Tady odbočujeme.
Co to...
Tamhle odbočili.
KARAVANOVÝ KEMP
Super, mají tady jezero. Jak dlouho se zdržíme?
Pár nocí. Dáme se do kupy. Odpočineme si.
Je to jako na zavolanou. Mám během turné pár dní volna.
Zrušili ti vystoupení, protože sis vyskakoval na telefonu.
Jen jsem se jich zeptal, jestli to tam pořád smrdí jak v kanále.
Podle té jejich přehnané reakce se vsadím, že to tak bude.
Zdravíčko. Jedete dost pozdě večer. Snad nejste na útěku.
To byl vtip. Po sedmé večer ho říkám každému.
Vlastně na útěku jsem. Utíkám vstříc budoucnosti.
Mluví tak často. Může za to Oprah.
Musíme vypustit nádrž.
Vítejte v Little Rock Little Lake. Jsem Clem. Tady máte letáček.
Dobře, chtěl bych plnej servis.
Parkovací místo, wifinu, elektřinu... Všechno.
Dobrá. Bude to 73 dolarů.
Já nevím, Cleme.
Je to pěknej balík. V kempu o kousek dál si účtujou 65.
- O kousek dál žádnej kemp není. - Ale jo. Dneska ho otevřeli.
Mluví tak často. Může za to nedostatek Oprah.
Sedmdesát tři je v pořádku.
Z posledního chlapa, co platil hotově, se vyklubal sériový vrah.
- To je další vtípek, Cleme? - Ne, není.
Jste na šestnáctce.
Pozor na hady, vířivka je rozbitá a ať se vám u nás líbí.
Můžete mi to zopakovat? Hadi?
- Jakože hadi? - Ano.
Šedesát pět zní jako moc, Cleme.
- Šedesát pět vážně zní jako moc. - Měl jsi mě nechat smlouvat.
Páni. Na to, že jdeš vylít splašky, ses pěkně vyfikl.
Rád se strojím u každé příležitosti, zlato.
Zdravíčko, hoši!
- Zdravím. - Dobrej.
Možná bys tady neměl nosit ten svůj nóbl župan.
Však víš. Kolem kovbojů.
- Ti kovbojové jsou gay. - To by se ti tak líbilo.
Jeden má na botách ozdobný tyrkysový vyšívání
a ten druhej má gay obličej.
Tak pojď. Dáme si sprchu.
Ne, to je dobrý.
- Smrdíš jak cibule. - Odhání to komáry.
Cítíš to? Že by někdo vařil fajitas?
- Ne. Smrdíš tady ty. - To se ti povedlo.
Mají pěkný sprchy.
Dobrý, co?
Narozeninový nanuky jsou lepší než dort, protože je jíš celej týden.
- Leda bych dneska snědla dva. - Jsi oslavenkyně.
Můžeš si dělat, co chceš.
Je hrozně vedro.
Cítíš to?
Myslím, že cítím vánek.
- Krásně chladí. - Jo.
- Krásně chladí. - Krásně chladí.
Myslím, že bude sněžit.
Jo, máš pravdu. Už sněží.
Mrznu. Obejmi mě.
- Nezmrzni, mami. Zachráním tě. - Tvůj dárek je v...
- Je v... - Vzbuď se!
- Kde mám, sakra, dárek? - Mám ho, sakra, v kabelce.
Ne, nekoukej tam. Vím, kde je.
Děda si vždycky vzpomene na moje narozeniny.
Penízky.
„Všechno nejlepší, Amber Jasmine. Mám tě rád, děda.“
- Škoda, že mu nemůžeme zavolat. - Vždyť víš, že není na příjmu.
Protože nevěří vládě.
Jen zvířatům na farmě.
- Prasatům a kuřatům. - A koním.
Vyrostla jsi s nima. Chodili k oknu, když jsi spala.
- Chestnut... - A Buster.
Můžeme k nim někdy zajet?
Jo, broučku.
Jednou pojedeme do Texasu a seznámíš se s Chestnutem a Busterem.
A s dědou.
Zbožňuju tvoje vlasy.
- Já zbožňuju ty tvoje. - Dobře.
Proč vždycky musíme spát v Comfort Innu?
Šlohla jsem kreditku Lorraine Bracco. Má tady platinový členství.
Pořád nemůžu uvěřit, že ti ta mrcha ujela.
Musíme na ten karavan dát tu sledovací věcičku.
Klid, Jamesi Bonde. Neujel nám. Je v tom kempu o tři kiláky dál.
Těžko ho zabijeme, až tam budou jamovat.
Jamování je neformální improvizace náhodných muzikantů.
Nijak se to netýká autokempu.
Bože. Dala bych si martini a Pringles.
Dej mi pivo.
- Prosím. - Prosím.
Tady máš.
Dobrý den, tady Lorraine Bracco z 2D. Přinesli byste nám prosím led?
Můžete někoho poslat, aby nám ho donesl?
Hrála jsem v Rodině Sopránů.
AJ, škoda, že sis tu sprchu nedala.
Takovej tlak vody si nechám líbit.
Moc se omlouvám. Myslel jsem, že je to můj karavan.
Parkuju o kousek dál. Asi máme ten samej karavan.
Dvojčátka.
Ale vy máte víc zbraní.
Vy máte zbraně, já mám růže.
Sleduješ závody. To je super.
- Kam máte namířeno? - Do Oregonu.
Bricku, nečuč.
Brick?
Z Kočky na rozpálené plechové střeše od Tennesseeho Williamse?
Vůbec nevíme, co to je.
Měl bych se vrátit k sobě do karavanu.
Moc se omlouvám, že jsem vás rušil.
- Tak zatím. - Dobrou noc.
Potkal jsem sousedy. Oni spíš potkali mě.
Je to hezká, ozbrojená rodina.
Věděl jsi, že v Little Rocku v Arkansasu se vytěží nejvíc diamantů v USA?
Vím jen, že někdo z Little Rocku
zlomil srdce Marilyn Monroe ve filmu Páni mají radši blondýnky.
Píše se to tady. A v kempu je diamantový pole.
„Překypuje diamanty, které už na vás čekají.“
Miluju všechno, co překypuje diamanty.
To mě přivádí k Marylinině písničce „Diamonds Are a Girl's Best Friend“.
Co kdybysme ráno vstali dřív než všichni ostatní a šli kopat?
AJ, ráno už mám naplánovaný. Přispím si, promažu si notebook,
všechno si urovnám a dám se do kupy.
Nejseš na mizině?
Jdeme tam. Hned zrána.
- Ten deštník ti neladí k oslovi. - Zaprvé k němu ladí.
Zadruhé nechápu, proč jsi trvala na oslech.
- Došel bych tam rychleji po svých. - Jasně. Mohl bys tam pěšky.
Ale jak bychom nesli všechny ty diamanty zpátky?
To sis nepromyslel, co? Na to budeme potřebovat Blaťáka.
- Tys toho osla pojmenovala Blaťák? - Jo.
- Proč? Jak jsi pojmenoval toho svýho? - Céline Dionkey.
Počkat. To je ono?
To jsem se tahal na oslovi k odpočívadlu?
Na ceduli stojí „diamantové pole“. Je to diamantový pole.
Asi jsem čekal spíš diamantovej důl ze Sněhurky a sedmi trpaslíků.
- „Trpaslík“ už se nesmí říkat. - Vážně?
Zdravím. Slyšely jsme, že v kempu přibyli nováčci.
To budu já. Jen se pokochejte.
Vy jste teda číslo. Vítejte.
Děkuju. Zastavíme tady.
Ne. Vyhneme se turistům.
My jsme turisti.
To je ono. Tady. Cítím to.
Určitě nejsou u těch dam s osvěžujícím melounem?
Najdu tolik diamantů.
- Pojď. Vem si nářadí. - Dobře. Jde se na to.
Spolupracuj, Céline.
Tady. Už to cítím.
Překypuje to tady diamantama.
Cítím je pod sebou. Budeme boháči!
- Je to pěkná hovadina. - Ahoj, děvče. Co je hovadina?
Všechno. V tom „diamantovým poli“ žádný diamanty nejsou.
Asi ti to dneska nevyšlo. Lidi tam nachází diamanty v jednom kuse.
Byla jsem tam celej den.
Kdyby tam nějaký diamanty byly, už bych je našla.
On dneska jeden našel.
Cože?
Pojď sem. Ukaž mi ho.
Vždyť je to šutr.
Jo, z těch diamanty vznikají. Koukni se tamhle do vitríny.
Diamanty vznikají hluboko v zemském plášti. Musíš je vykopat.
Nejdřív je to kámen.
Ale když se vydoluje a vyleští, je z něj krásný diamant.
Vidíš? Většina lidí by ho přehlídla, ale ve skutečnosti má velkou hodnotu.
Příchozí hovor. Robert.
Vzbudil jsi mě.
Jsou čtyři odpoledne.
Dával jsem si šlofíka. Byl tady strážník Patrick.
Víš, co se říká. „S bílým hošánkem rozluč se se spánkem.“
- To někdo říká? - Říkám to já.
Taky říkám: „Když přijde polda, postel by bodla.“
To je na celou kolekci triček.
Jo, moc hezký, ty kravko. A teď já.
- Víš, že když si užijem, rád se tulí? - Ne. Prosím přestaň.
Promazávám si notebook. Našel jsem soubor s názvem „Hector a já“.
- Smaž ho. - Nemám se do něj mrknout?
Smaž ho. Přece to teď nevzdáš.
No tak, kočko. Chci slyšet, jak letí do koše.
Zvládnu si přece přečíst soubor. To nejhorší mám za sebou.
Fajn. Takže už večer nebrečíš ve sprše.
Jo, to jsem si myslel. Zvedni tu svou krásnou ručičku,
naklikej to tam a vykašli se na něj.
- Hotovo. - Dobře.
Kočko, chyby děláme všichni. Já si včera oholil obočí.
Bez toho drag nejde.
Čau, kočko.
Pozor, lidičky. Vířivka je opět v provozu.
PĚTILETÝ PLÁN
Je to náš pětiletej plán.
Vydržíme jen pět let? Dobře.
Ještě to o mně nevíš, ale jsem někdo, kdo rád sní.
- Dobře. - A...
sním o tom, kam by se můj život měl ubírat.
Co jsem tě potkal, sním i o dalších věcech.
- Co je? - Nic.
- Jen se usmívám. Povídej, o čem sníš. - Dobře.
Už sto let šetřím, abych si mohl otevřít vlastní klub
a...
rád bych ho řídil s tebou.
Já se můžu starat o zábavu a ty o byznys.
Super způsob, jak strávit příštích pět let.
Ještě jsem nedomluvil.
Pak chci nový bydlení.
Představuju si nás v domku v Harlemu se schodištěm.
A dovolený.
V Řecku, Španělsku, Maroku a Paříži.
Druhej klub a na konci seznamu stojí...
„adopce“ s otazníkem.
Řekni něco.
Ano.
Co z toho?
Všechno.
Jo, zlato.
Ano, rozhodně.
ADOPCE?
Zdravím. Chtěly jsme vás oficiálně pozdravit.
Já jsem Anna. To je Kath a Yolanda.
- Zdravím, já jsem Robert. - My víme.
Když jste včera přijel, můj manžel Bud si našel vaši SPZ.
Děláme to všem. Nejen vysokým fešákům jako vy.
Nadchlo nás, že jste umělec. Umělce milujeme.
Jednou jsem na letišti viděla Julianne Moore. Nádherný vlasy.
Ve středu chystáme vystoupení. Koná se každej rok.
Doprovodí nás manželé.
Můj ne. Jsem sama jak kůl v plotě. Řekla jsem manželovi,
že jestli mě neumí ocenit, najdu si někoho jinýho.
Vykopla jsem ho na ulici.
Chtěly bysme, aby to mělo šmrnc. Ocenily bysme tipy od profesionála.
Prosím pomozte nám. Skoro všichni ve středu přijdou.
Carlové udělají makaróny se čtyřmi druhy sýrů.
- Jeden je z Francie. - Vidím uličnice.
Zrovna mluvíme o tvých makarónech, Carle.
- S francouzským sýrem, že? - Jo, Kath.
- Olalá, lahoda. - Chvála sýru.
To mě vždycky dostane, Carle.
Roberte, abyste věděl, Carlové jsou... gay.
Víte co, Anno? Já vím.
Já to dlouho nevěděla.
Ale dávali v telce Zkrocenou horu a najednou mi to docvaklo.
- Já to věděla, ale jsem z Heleny. - Jo.
Co vy na to? Pomůžete nám?
Promiňte, ale přijel jsem se zrelaxovat.
Necítím se na to, abych teď vystupoval v show.
Není to show. Je to jen fajn večírek. Zazpíváme si pár písniček z Pomády.
Pomáda je dokonalej filmovej muzikál.
- Je můj nejoblíbenější. - Jsme jako Růžové dámy.
Vážně? Která z vás hraje Rizzo?
Anna? Anno, vy jste celá Rizzo.
Nemáme jména. Jen si zazpíváme pár písniček.
Cože? Ale jak si je můžete zazpívat, když nevíte, která dáma jste?
Yolando, vy jste mimochodem Marty.
- Vážně? Dobrá. - Určitě nám nemůžete pomoct?
Jo, určitě, dámy.
Ale jestli potřebujete pár kvalitních paruk, stačí říct.
Paruky nepoužíváme. Jen svoje vlasy.
Žádný paruky? Tak to rozhodně není pro mě.
Máme něco s vlasama, Roberte?
Tak asi nic. Dobře. Jdeme.
Co máme s vlasama?
Nic, Kath. Nechci to poslouchat celej večer.
S dovolením. Pozor. Spěchám. Můžete uhnout?
Přišel už někdo na to, co s ním dělá?
Víš, jak jsi říkal, že žádný diamanty možná nenajdeme?
Asi jo.
Bum! Diamant.
Dobře. Je to šutr.
Ne. Je to nevybroušený diamant.
Četla jsem o tom na recepci. Je to geologie.
AJ, aby se z kamene stal diamant, musí být roky pod tlakem.
Tak bysme si ráno měli přivstat, protože tolik času nemám.
Máš dobrej vkus, Bricku. Taky je mám moc rád.
Shání mě máma.
- Řekl jsem něco špatně? - Ne.
Je prostě pako.
Dobré ráno, lidičky.
Cornholový turnaj se odkládá, dokud zas nevysvitne slunko.
To kafe je suprový.
Tak jo. Diamanty, den druhý.
Cítím, že to vyjde. Můžeme?
Ne. Vždyť prší.
Počkej chvilku.
Nikam nechoď. Mohlo by přestat pršet.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Zdravím. - Dobré ráno.
Heleme se. Zpívání v dešti.
Můj mobil hlásí „občasné přeháňky“, takže...
A máma právě spadla.
To musí být kapela. Těší mě.
- Teprve začínáte? - Ne, už to skoro máme nacvičený.
Počkat. Zkouška už končí? Kde máte kamarádku?
Yolandu? Sleduje Soudkyni Judy, ale zítra na to vlítne.
Ale zítra vystupujete.
Jak na to vlítne při vystoupení? Nepotřebujete si to s ní nacvičit?
- Máme to v malíku. - Dobře.
Anno, při vší úctě to v malíku nemáte.
Dělala jsi hand jive jen jednou rukou.
V druhé jsem měla muffin.
Přesně tak. A Kath...
Kath, drahoušku, už od začátku jsi byla mimo.
- Nejsme profesionálky jako ty. - Dobře. Možná vám pomůžu.
Naučíš nás nějakou choreografii? No teda. Řekla jsem „choreografie“.
Nejen to. Budu režírovat.
- Vážně? - Vážně?
Ale musím vás varovat. Nejsem žádnej Bob Fosse.
Jsem lepší.
Tak jo. Hand jive a pak se koukneme na další čísla.
Počkat. Další čísla? Obvykle máme jen jedno.
Já vím, ale když přidáte pár dalších čísel,
tak ten příběh víc rozvinete.
Příběh? Jsme jen tři.
Fajn. Budu Sandy.
Ne, Kath. Pořád to děláš špatně. Sleduj.
Promiň, popletla jsem to.
Bude, spusť.
Tak jo. Ukážu vám takovou pomůcku.
Kde mám klíče?
Tleskám si.
Suším si nehty.
Mlýnek na pepř.
Zmatenej stopař.
- Jde ti to. - Jo.
Tak jo. Ještě jednou.
Kde mám klíče?
Tleskám si.
Suším si nehty.
Mlýnek na pepř.
Zmatenej stopař.
Kde mám klíče?
- Máš ho v merku? - Jo.
- Co tam vlastně vyvádí? - Učí pár bab hand jive z Pomády.
Jak to, sakra, víš?
- Na střední jsem hrál Dannyho. - Tys chodil do divadelního kroužku?
Ty jo.
- Máš něco na srdci? - Ne, máš něco na srdci ty?
Proč máš furt nějaký narážky?
Umím hand jive. No a co? V Pomádě hráli všichni. Nic to neznamená.
Přijde mi, že tě zajímá spíš choreografie, než to, jak tu queen zabijeme.
- Kdo ví, s kým to táhneš. - Nech si ty narážky.
Přidáme bubny.
Odprejskni, nebo tě naporcuju, ty zmetku.
Přestalo pršet.
Cornholový turnaj se koná.
Juchú! Cornholovej turnaj se koná, drahouši.
Dám si housku.
Fajn, ale jestli si ji dáš,
nechci celej den poslouchat, že jseš tlustej.
Jo! Není to špatný.
Chci, aby bylo po něm, stejně jako ty.
Jo? Protože jsi ho včera nevytlačil ze silnice, jak jsem chtěla.
A teď je šest metrů od nás, zralej na porážku.
A ty se tady láduješ.
Musí to vypadat jako nehoda. Musíš něco vymyslet.
Kde mám klíče?
- Tleskám si. - Už to mám.
Suším si nehty.
Hele.
POZOR CHŘESTÝŠI DRŽTE SE STEZKY
Chřestýš?
Soutěž v podlízání laťky nám asi nepomůže.
- Pardon. Jdu pozdě. - S tím je konec. Pomáhám vám.
Proč jsi mě nezastavila?
Necítím mráz. Neběhá mi po zádech.
- Zlato, můžem trošku ubrat? - Jo, umírám hlady.
Takovej hlad jsem posledně měla na výletě do Číny.
Jejich lo mein není jak to naše.
Fajn. Máte pět minut. Běžte se najíst.
Pět minut? Co se dá sníst za pět minut?
Půjdu vytisknout noty a zařídím osvětlení.
Gus na třináctce má světla.
- Už to máš, Bobbe Bossy? - Jseš hlavička, AJ.
Tak počkej.
- Říkal jsi, že půjdeme kopat. - Já vím, ale...
Viděla jsi ty dámy? Musím jim pomoct.
Hele, už vyšlo sluníčko. Nechceš tam jít s Brickem?
Brick je marnej.
No tak. Diamanty jsou důležitější než nějaký pitomý vystoupení.
Ty ale nejseš v šoubyznysu.
Promiň, ale musím něco udělat. Dlužím to Pomádě.
Navíc ani nemám Dannyho.
Třináctka.
Haló?
Gusi?
Inscenuju a hraju v Pomádě na terase.
Prý bych si od vás mohl půjčit světla.
Gusi?
Dobrý den. Táta tady není. Já jsem Jack.
Ne. Jsi Danny.
Taky jste si myslely, že s Robertem bude sranda?
Možná bych měla něco říct.
Ale nikdy jsem nesjela černocha. Natož gay černocha.
Ve Skutečných paničkách se jim to vždycky vymstí.
Dobrá zpráva.
Našel jsem nám Dannyho. Už se nemůže dočkat. Že, Jacku?
Jo, jasně.
- Čau, Jacku. - Účastní se i Jack. Super.
Tady jsou noty k mýmu sólu.
Až moc se to soustředí na Sandy.
Musíme jim ukázat poslušnou Sandy v sukýnce,
aby ocenili sexy, zlobivou Sandy v legínách.
Tak jo.
Jsi připravenej na naše velký číslo? Pojď.
Našel jsem v autokempu Johna Travoltu.
Tak jo. Jdeme na to.
Jo. Končím.
S hezounama je to vždycky těžký.
Se mnou rozhodně.
Kdo z vás ho dobře zná a zvládne ho ukecat, aby se vrátil?
Můžeme si trošku promluvit?
Mám pocit, že je z toho větší show, než jsme chtěly.
Děkuju.
Není to taková sranda jako obvykle.
Srandu si užijete při vystoupení.
O to přesně jde. My žádnou show dělat nechceme.
Líbíš se nám, ale říkaly jsme si, že to tentokrát zvládneme bez tebe.
Dáváte mi padáka?
Jsi super. Jen to malinko přeháníš.
- Ale jsi nej. - Jsi třída. Šíleně talentovanej.
Jednou do roka se můžeme pořádně předvést
a s tebou to nepůjde. Strhneš na sebe pozornost.
Jasně. Je to vaše akce.
Nechám to na vás.
Půjdu vám nachystat růžový bundy,
protože jsem dobrák od srdce.
Jseš moc hodnej.
Jo, jsem.
Popřemýšlím o finále.
Beze mě budete potřebovat něco extra.
Díky moc!
- Neslyšel, že má padáka? - Já nevím.
Nezapomínejte, že se dnes podávají uzená žebírka.
Následuje promítání filmu Rychle a zběsile.
Butterovi. Tady Cocoa. Přejete si?
Louisi, potřebuju, aby ses pořádně zamyslel, než mi odpovíš.
- Přeháním to? - Ano.
Snažím se všechno zařídit podle svých představ?
Ano.
- Dělám ze všeho... - Ano.
Louisi, nech mě aspoň sakra domluvit.
Promiň, kočko. Ale pro jednou znám na všechno odpověď.
Přeháním to. Nejen tady v kempu. Všude.
Otevřel jsem ten soubor s Hectorem.
Já to věděl. Vytáhl jsi ho z koše, co?
No a co? Tys z koše vytáhl dort.
Počkat. Jsme na Skypu?
Nemohl jsem s Hectorem mít normální novej vztah.
Taky jsem z něj musel udělat velký haló.
Už po pěti měsících jsem mluvil o klubu,
domě, dovolených a o možný adopci.
Cože? Tys Damienovi po pěti měsících řekl, že s ním chceš mít dítě?
Já vím. Divím se, že se mnou zůstal.
Hodlal tě vykrást.
To taky.
Vždycky chceš, aby všechno bylo větší, lepší a krásnější.
To se mi na tobě líbí.
Ale většina lidí to nezvládá.
To je jejich věc.
Díky.
Dobrá. Měl bych končit.
Vyrábím bundy pro Růžové dámy z pirátské inscenace Pomády v autokempu.
Chci jim na ně ještě našít monogram.
Kočko, přeháníš to.
Dobře. Šicí stroj.
- Co to bylo? - Pomoc!
Pomoc! Pomozte mi někdo!
Pomoc! Mám na manžetě chřestýše! Prosím pomozte mi někdo!
Mám na manžetě chřestýše!
Dobře. Nemávej tak rukou.
To nejde. Mám na manžetě chřestýše!
- Běž! - Pojď.
Pěkná trefa, Carle.
Páni. Ustřelil jsi tomu hadovi hlavu.
Dobrej žvanec vždycky pomůže.
Jak ti je? Jseš v pohodě?
Na makarónech se sýrem jsem si posledně pochutnal v 90. letech.
To vám něco napoví o mým rozpoložení.
To jsem ještě neviděl.
Ten had zabořil zuby do županu. Měl jsi štěstí.
Brokát mi zachránil život.
Říkám to v jednom kuse.
Jak se vůbec dostal do karavanu?
Hadi vlezou všude. Do karavanu, do kůlny...
Jednou jsme našli hada ve vířivce.
Jo. Jmenoval se Steven.
- Carle. - Ty jeden.
Děkuju vám za tu ostrostřelbu a za výborný makaróny se sýrem.
Však víš. Carl používá francouzskej sýr.
Slyšel jsem.
- Myslel jsem, že ho pozveš na trojku. - Teď ne.
Ahoj, Bricku.
- Kde je AJ? - Já nevím.
Stmívá se.
AJ, co tady pořád děláš?
Všude jsem tě hledal. Díky bohu, že ti nic není.
Vem si věci.
Ne. Nikam nejdu, dokud nenajdu opravdickej diamant.
AJ, je to tady nebezpečný.
V karavanu mě právě napadl had.
Jsme v jejich přirozeným prostředí. Jdeme.
Kdyby mi někdo pomohl, třeba bych už ten diamant našla.
Ale měl jsi moc práce s tou debilní show. Takže nikam nejdu, Bobe Bossy.
Nehodlám s tebou diskutovat, AJ.
Jsem dospělák. Je pozdě. Jdeme.
- Pojď. - Ne!
- Pusť mě! - Přestaň.
- Pusť mě! - Nemlať mě.
- Pusť mě! Musím kopat. - Co to děláš?
Vždyť nic nevidíš.
Musím pro dědu najít diamant,
protože nemám žádný peníze.
Musím mu něco dát, aby si mě nechal.
Necháš už toho? Na chviličku.
Prosím.
Jsou to jen šutry.
Jasně. Jednou z nich možná budou diamanty.
Ale my už tady nebudem.
Pozorně mě poslouchej.
Posloucháš?
Nemusíš dědovi přinést diamant, aby si tě nechal.
Protože sama jsi diamant.
Vážně.
Teď.
Ne za sto let.
Dobře? Slyšíš?
Pojď. Jdeme. Vylez z té hlíny.
Zadek mám skoro u země, kde žijou hadi.
Mrzí mě, že jsem se na tebe vykašlal kvůli té show.
Zvlášť když nebudu hrát Sandy.
Myslela jsem, že bez Sandy to nejde.
- Napadlo mě, kdo by ji mohl hrát. - Ne.
Chcete si to ještě jednou projet?
Pustil jsi nám ten film snad stokrát. Zvládnem to levou zadní.
Tak jo. Necháte dámy, ať se chvilku plácají s hand jivem,
a pak vylezete a všechny je zastíníte.
Nechápu, proč máš tak rád Pomádu.
Je o holce, která na sobě všechno změní kvůli nějakýmu klukovi.
Děvče, šeredně se pleteš.
Pomáda je o tom, že se konečně staneš sama sebou.
Chudák Sandy je celej film potlačená
a nakonec se rozhodne, že si chce zazlobit.
Tak jo. Rozproudím trochu publikum.
Za pět minut buďte nachystaní.
Zaválíte. Lidi zbožňujou děcka v kostýmech.
Je hezky. Říkali, že bude pršet. Všechno nám vychází.
Vypadám jak idiot. Ty vlasy jsou příšerný.
Mně se ty vlasy líbí. A šaty taky.
Pozor, lidičky. Bylo mi řečeno, že show se stále koná.
- Vítejte. - Hezký boty!
Jsme rádi, že jste se na nás přišli podívat.
I když jste tady jen proto, že kvůli bouřce nejede telka.
Díky. Budu tady celej týden.
- Jsem váš moderátor Robert. - Jo!
- Díky. - Jen tak dál, kovboji.
Ale o mě tady nejde.
Kdyby jo, ta show by byla mnohem lepší. Dělám si srandu.
Hlavně se dneska bavte.
Zapijte to a užijte si zkrácenou Pomádu.
Tak jo!
To je Brick.
Bricku. Co to sakra děláš?
Hand jive, tati!
- No tak! - To stačí.
Říkám, že to stačí.
Bude, už toho sakra nech.
Chrisi, no tak. Nech ho být. Jen se trošku baví.
Anno, nepleť se do toho.
Dobře? Nic ti do toho není.
Nedovolím, aby se tady můj syn natřásal v šatech.
Chrisi, klid. Přeháníš to.
Ne, to oni to přehání.
Pojď. Jdeme.
Co to vyvádíš?
Mazej. Sundej si to.
To on si to chtěl prohodit.
Bylo to poprvé za tři dny, co se usmál.
Bude Brick v pohodě?
Udělám, co budu moct.
Sekne ti to.
To mi povídej, Bude.
Hned se vrátím.
Možná byste měli odklidit ty stoly.
Čeká nás totiž show.
- Páni. Fakt je Sandy. - Sandy jak vyšitá.
Už podruhé jste ke mně přišel bez ohlášení.
Musíme si promluvit o Brickovi.
Jestli jste se nastrojil,
abyste mě o něčem přesvědčil, mýlíte se.
Ne. Strojím se pro sebe, ne pro vás.
- A myslím, že Brick je na tom stejně. - Vy mýho syna neznáte.
Vím, že se tam rozzářil. Viděl jste to taky.
Viděl jsem, jak se můj syn přede všema přestrojil za holku.
Já vím. Mrzí mě, že vám o tom neřekli.
Taky jsem o tom nevěděl. Nebyl to můj nápad.
Prý to napadlo Bricka.
Prosím?
Něco v něm je. Dere se to ven.
Možná nebude úplně jako já. Ale něco v něm je.
Můžete se to snažit potlačit, jak chcete, ale já vím svoje.
Nikam to nezmizí.
Nepotřebuju, abyste mi kázal o synovi.
Dobře. Nemusíme se o něm bavit.
Promluvíme si o zbraních.
Máte je rád, že? Co kdyby vám je někdo zakázal?
Co kdybyste na ně nesměl sahat, i když z nich máte dobrý pocit
a zvedají vám sebevědomí?
- Co byste udělal? - Pořídil bych si zbraň.
Není to to samý.
Poslyšte. Chápu, co se mi snažíte říct. Vážně.
Nejsem zlej. Jen chci svýho syna chránit.
Ale děláte opak.
Když Bricka budete potlačovat, nebude sám sebou.
Vy z toho možná budete mít lepší pocit.
Ale už to nebude Brick.
Ať si přehání.
Svět to potřebuje.
Já nevím.
Hele, to, co říkáte, dává smysl.
Musím to všechno probrat s Brickovou mámou.
Ale bohužel.
Teď mu to nedovolím. Ani náhodou.
Tati.
Ty šaty si nesundám.
Po zádech mi běhá mráz,
už se neudržím.
Sálá z tebe energie.
Sežehla mě.
Koukej se vzchopit. Potřebuju chlapa.
A toužím jen po tobě.
Koukej se vzchopit. Musíš pochopit,
- že půjdu za srdcem. - S tím už nic nenadělám.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
To tebe potřebuju, to ti slibuju.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
To tebe potřebuju, to ti slibuju.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
Zlato, chci jen tebe.
Chci jen tebe.
To tebe potřebuju, to ti slibuju.
Hele...
jsme tady jak sardinky.
Dole spát nebudu.
Znáš Hady v letadle?
Hadi v karavanu. To je teprve horor.
Proč si myslíš, že ten had není tady?
Nech toho.
Přestaň.
Ráda lidi mučíš? Taky tě budu mučit. Zazpívám ti něco z Pomády.
Ne!
Pomády bylo dost.
Chci jen tebe.
To tebe potřebuju, to ti slibuju.
Přestaň. Fajn.
Fajn.
Bude po tvým. Už žádný písničky ani hadi.
Bezva. Jdeme spát, děvče.
To ne! Ten had tě asi našel.
Holka, brzo z té palandy poletíš.
Brejden. Kdes vzala ten klobouk?
- Dal mi ho střelec Carl. - Zbraň ti doufám nedal.
Bohužel ne.
Takže můžeme vyrazit, kočko? Máme před sebou dlouhou cestu.
Co to je?
Co?
Ta blikající věcička.
Ježiši, je to bomba.
Uklidni se. Píše se tam „GPS Trackit“.
Ježiši, je to sledovací zařízení.
Jak říkám. Nikdy jsem nebyla ranní ptáče.
Jeď!
Ale už si na to trochu zvykám.
Asi můžeš jít za světlem,
když věříš člověku, co tě tam posílá.
Jo! Já ti říkala, že to zabere. Hodně štěstí s ozbrojenou rodinou.
Získali jsme trochu času,
ale časem si uvědomí, že jedou za špatným karavanem.
A půjdou po nás.
Leda bysme je dostali dřív.